1 500 vuotta sitten suurin osa Euroopasta oli hylännyt usk omuksensa-
-ja kääntynyt kristinusk oon.
Vain pohjoisen kansat pitivät kiinni esi-isiensä jumalista.
Jumalista v oimakkain oli Odin.
Hän hallitsi tähtien k esk ellä Valhallassa-
-ja hänen k orppinsa antoivat hänelle viisautta ja muistia.
Mutta kun muinaisten v oimien tuli hiipui-
-syntyi ihmeellinen taru, joka vangitsi ihmisten sydämet.
Se k ertoi sepästä, joka surmasi mahtavan lohikäärmeen-
-ja v oitti tarunomaisen aarteen.; lohikäärmeen kullan.
-Minne me menemme? -Pian nyt!
Kuninkaani, emme voi kauan puolustaa muuria.
Emme voi jäädä. Ota poikamme ja lähde.
En jätä sinua.
Siegfried!
Xantenin penikka!
Siegfried.
-Poikani. -Menkää nyt. Menkää!
Veljeni suojelee minua aina.
Tännepäin, rouva.
Mitä me teemme?
Meidän on mentävä joen yli tästä, kuningatar.
-Missä he ovat? -Tulkaa!
Nouse rungon päälle.
Siegfried, pidä kiinni. Pidä tiukasti kiinni.
Poikani.
On melko varhaista käydä aamu-uinnilla.
Kuka sinä olet, poika? Mitä on tapahtunut?
-Mitä on tapahtunut? -En tiedä. En muista.
1 2 VUOTTA MYÖHEMMlN
Mitä sinä näet?
Olkaa kärsivällinen, lapseni.
Odinin voimat ovat riimukirjaimissa. Ne eivät koskaan valehtele.
-Mutta niitä ei voi kiirehtiä. -Älä anna minun odottaa.
Taivaalta sataa pian tulta.
-Kerro lisää. -Tulen valo paljastaa kohtalonne.
Olen kaukana kotoa. Mikä kohtalo minulla voi täällä olla?
Tulen jälkeen tulee mies.
Mies, joka on yhtä vahva kuin te.
Soturin voimat ovat teidän voimienne veroiset.
Hän jopa päihittää teidät taistelussa.
Kukaan ei ole ennen onnistunut siinä.
Kukaan muu ei koskaan onnistukaan.
Meidän pitää pian laskea ankkuri yöksi.
Lasti on pantava valmiiksi kuningasta varten. Jatka sinä tätä.
Hyvä on.
-Tervehdys. Kuinka voin auttaa teitä? -Etsimme seppä Eyvindiä.
Se olen minä.
Rautasi on kuulemma tienoon parasta.
Miten voin auttaa teitä?
Mitä miekkoja sinulla on?
Nyt ei mitään.
Tuolla sisällä on näköjään paljon ei mitään.
Noitako tarkoitat? Ne tehtiin Burgundin kuninkaalle Guntherille.
Hän ei ole täällä, mutta me olemme.
Aiotteko siis varastaa kuningas Guntherin omaisuutta?
Hän puhuu varastamisesta.
Ole onnellinen, että emme loukkaannu.
Eric, rautasi taitaa jäähtyä.
Hyvää päivän jatkoa.
-En pidä sakseista. -Minä pidän aina joskus.
Tiedän. Käytät heitä miekalla harjoitteluun.
Katso tuota kelmeää valonsiltaa.
Tuo on tie Valhallaan.
Näkisinpä heidät istumassa tuolla.
Kaikki suuret sankarit pöydässä jumalten kera.
He varjelevat meitä kuolevaisia.
Miksi he välittävät meistä?
He tarvitsevat meitä yhtä paljon kuin me heitä.
Taistelemme heidän puolellaan, kun pahan voimat käyvät kimppuumme.
Mistä tiedämme, mitä meidän pitää tehdä?
He laativat kohtalomme. He ovat antaneet sinulle taivaan merkit.
Jos he näkevät sieltä, että teemme jotain meille vahingollista-
-he raivostuvat.
Kristityt sanovat, että heidän jumalansa antaa anteeksi.
Kristitytkö? He ovat outoa väkeä.
Katso.
Tuo on Ragnarök. Jumalat käyvät sotaan.
-Haluan katsoa tuota lähempää. -Ei, älä mene!
Meidän ei pidä koskaan sekaantua jumalten puuhiin.
Olet se viikinkilaivan nainen.
Sinä olet se pajalla ollut mies.
Tulen ja luonnonvoimien kesyttäjä.
Ehkä sinä osaat kertoa, mikä tuo on.
Se on jotain outoa metallia, jollaista en ole ennen nähnyt.
Kuvittele, millaisen aseen siitä voisi takoa.
-Metallin takiako sinä tulit? -En.
Tulin sinun takiasi.
Älä siitä piittaa, seppä.
Kerropa minulle, uskotko kohtaloon.
Kuinka niin?
Me molemmat saimme merkin, joka toi meidät yhteen täällä.
Koko maa näki niin suuren merkin.
Mutta vain sinä ja minä olemme täällä.
Riimut lupasivat tänään-
-johtaa minut miehen luo, joka on yhtä voimakas kuin minä.
Ja sinä päihitit minut.
Minä vain selätin sinut.
Kukaan ei ole ennen tehnyt sitä.
Ei ennen tätä.
Meidän oli määrä kohdata.
-Mikset jää tänne luokseni? -Haluaisin jäädä.
Mutta minulla on velvollisuuksia niin kuin sinullakin.
Mutta minä odotan sinua.
-Mistä löydän sinut? -lslannista.
Mutta lslannissa voi olla useampia kuin yksi Brünhild.
Mutta vain yksi heistä on kuningatar.
Oletko lslannin kuningatar?
Olen.
Onko sillä merkitystä?
Ei.
-Ei minun tunteitteni kannalta. -Hyvä.
Tapahtuupa mitä tahansa, rakastan sinua iäti.
Minä lupaan tulla.
Jumalat halusivat sen tapahtuvan.
Mutta minä olen seppä, ja hän on kuningatar.
Pohjoisessa kerrotaan monia taruja sepistä, joista tuli kuninkaita.
lhanko totta?
Sinussa on aina ollut piirteitä, jotka erottavat sinut muista.
Ehkä hänkin vaistosi ne.
Ota minut tänä vuonna mukaan, kun lähdet Burgundiin.
Miksi?
Ehkä joki tietää, mitä tapahtui, ennen kuin löysit minut.
Et ole ennen miettinyt sitä.
Sillä ei ennen ollut merkitystä.
Ehkä viime yö muutti sinua.
En tiedä itsestäni mitään.
En ole koskaan lähtenyt pajasta. Nyt minusta tuntuu, että minun täytyy.
Pannaan laiva valmiiksi. Lähdemme huomisaamuna.
Kiitos.
Kiitos, isä.
Mikä tuo on?
Soditaanko tuolla?
Siltä se näyttää.
Kuka vihollinen on? Kuningas Guntherilla on rauha saksien kanssa.
Täällä ylhäällä.
-Alberich. -Hagen-herra.
Huomaan, että et ole muuttunut.
Et sinäkään.
Sain viestisi. Mitä sinä nyt haluat?
Fafnir-lohikäärme on herännyt.
Kehota kuningas Guntheria kokoamaan parhaat soturinsa ja tappamaan Fafnir.
Miksi vaarantaisin heidän henkensä ja omani? En piittaa lohikäärmeestä.
Et sanoisi noin, jos tietäisit, mitä sen luolaan on kätketty.
Jatka.
Nibelungien muinainen aarrekätkö.
Olet jaaritellut tuosta siitä asti-
-kun sinut heitettiin ulos yritettyäsi varastaa sen.
Pitäisikö minun nyt uskoa, että kätkö on täällä?
Lohikäärme nukkui sen päällä.
Olet hukannut vuosia kuolevaisen elämää, joka sinulle langetettiin-
-ja aarre oli koko ajan nenäsi edessä.
Se on hassua.
Sinua ei enää naurata, kun olet nähnyt sen.
Et ole uneksinutkaan sellaisesta kullan ja jalokivien paljoudesta.
Miksi auttaisin sinua enkä pitäisi koko aarretta itse?
Tunnemme toisemme liian hyvin, sinä ja minä.
Sinun suonissasi virtaa minunkin vertani.
Riittää jo. Älä koskaan uskalla puhua siitä.
Tiedät, että se on totta.
Pidä suusi!
Tiedän, että häpeät juuriasi.
Mutta muista, kuinka usein olen auttanut sinua taioillani.
Voisimme nyt auttaa toisiamme.
Hyvä on. Valitsen kuninkaan miehistä parhaan.
Pidä kiirettä.
Miksi toisaalta tekisin asiat puolittain?
-Kriemhild, päästä se menemään. -Oletko valmiina?
Mene.
Se siitä pulusta.
Minun pitää hioa tuon linnun metsästystaitoja.
Niin, jos se joskus palaa.
Onpa hauska nähdä. Hauska nähdä, ystäväni.
Tuolla se on.
Oletko varma, että se palaa?
Totta kai. Se tietää, että olen sen herra ja isäntä.
Hyvä on, herra ja isäntä. Mene hakemaan se takaisin.
Kylläpä on kaunis lintu.
-Anna se takaisin. Se kuuluu minulle. -Mikä sen nimi on?
Arminius.
Arminius oli sankari, joka ajoi roomalaiset maasta.
Anna se takaisin minulle, poika.
Ketä sinä sanot pojaksi, poika?
Olen kuninkaan veli ja sanon rahvasta, miksi haluan.
Kuulitko tuon? Mitä?
Mitä?
Se sanoo, että en ole rahvasta, vaan tulen ja luonnonvoimien kesyttäjä.
Siksi sinun pitäisi sanoa minua.
Koetammeko uudestaan?
Lopeta tuo typeryys, Eric.
Anna haukka takaisin prinssi Giselherille.
Nyt heti!
Toivoinkin, että ette luovuta näin helposti.
Hankin sinulle uuden.
-Eyvind. -Kas, Dankwart-herra.
Olemme odottaneet sinua. Onneksi pääsit tänne turvallisesti.
Näimme tuhon, kun tulimme jokea pitkin.
Sen aiheutti lohikäärme. Sitä sanotaan Fafniriksi.
Se hirviö ilmestyi tyhjästä ja alkoi tappaa ja tuhota kaikkea.
-Kerron kuninkaalle, että tulit. -Niin. Kiitos.
Kappas vain. Tämä on vielä parempi.
Te tunnette terät, kuninkaani.
Ne ovat poikani takomia ja karkaisemia.
Se on tasapainotettu hyvin, jotta se liikkuu kuin käsivartenne jatke.
-Olet oppinut ammattisi hyvin. -Kiitos, kuninkaani.
Olen aina sanonut, että maassa ei ole parempaa aseseppää.
Eyvind, saavuit juuri ajoissa.
Haluan parhaan miekkasi auttamaan miehiäni lohikäärmeen taltutuksessa.
Veli, tällä miekalla voin taistella sitä vastaan sinun rinnallasi.
-Anna minun tulla mukaan. -Tiedät vastaukseni, Giselher.
Ei ole viisasta vaarantaa kahta Burgundin prinssiä yhtä aikaa.
Käsittelette sitä hyvin, prinssi Giselher.
Tasapaino sopii teille mainiosti. Pitäkää se. Saatte sen lahjaksi.
Kiitos.
Se otus täytyy ottaa kiinni.
Pyydän päästä mukaan taltuttamaan lohikäärmettä.
Se tehtävä kuuluu vain kuninkaan kunnioitetuimmille suosikkisotureille.
Suokaa anteeksi. Hän on nuori ja kärsimätön.
Tiedän tarkkaan, miltä sinusta tuntuu.
Mitä sinä kuvittelit?
Sitäkö, että kuningas odottaa sinun tappavan lohikäärmeen?
Pystyn siihen.
Puheissasi pystyt.
Varmista, että lämpötila on oikea.
Etkö auta minua tässä?
Se on sinun miekkasi. Minähän opetin sinulle, mitä tehdään.
-Niin opetit. -Tee se sitten.
Rakastan sinua iäti.
Fafnirin metsään!
Jumala olkoon kanssamme ja suokoon meille nopean voiton.
Avatkaa portit.
Älä tuijota prinsessaa. Se ei ole kohteliasta.
En minä tuijota.
Hän kyllä tuijottaa.
Tulen ja luonnonvoimien kesyttäjä.
-Saanko tulla sisään? -Saatte.
Sanokaa minua Ericiksi.
Minä olen prinssi Giselher.
Voisitteko pumpata palkeita, prinssi?
Kiitos.
Tulin kiittämään isääsi miekasta. En tehnyt sitä aiemmin.
Hän nukkuu, mutta kerron hänelle, että kävitte.
En ole ennen tavannut seppää, joka miekkailee niin taitavasti.
lsä sanoo, että hyvää miekkaa ei voi takoa, ellei osaa käyttää sitä.
-On hyvä, kun isä on sellainen. -Entä teidän isänne?
lsäni kuoli taistelussa vuosia sitten.
Äitini kuoli pian sen jälkeen.
Mistä tiedät, milloin rauta on valmista?
Siitä, miltä se tuntuu ja näyttää.
Tätä täytyy takoa päiväkausia.
On varmasti hienoa tehdä esineitä omin käsin.
Onko teillä jotain erityistaitoa?
Minä olen prinssi. En saa tehdä työtä.
Se häpäisisi veljeni, kuninkaan.
-Ettekö pitkästy? -Pitkästyn.
Tulisin hulluksi ilman sisartani.
Hän on oikein sievä tyttö.
Jokainen kuningaskunnan ylimys tahtoo hänet. Hän ei tahdo ketään heistä.
Kenet hän sitten tahtoo?
Miksi kyselet niin paljon? Oletko sinäkin ihastunut häneen?
Minun sydämeni kuuluu muualle.
Toivon, että veljeni saa lohikäärmeen tapettua.
Kuningas! Kuningas palaa!
Gunther!
Lohikäärmeen nahka oli raudanluja. Aseemme eivät tehonneet siihen.
Viekää hänet sisään.
Varovasti.
Hänen kohtalonsa kostetaan.
Vannon sen.
Tämä on mestariteoksesi, poikani.
Minkä nimen annat sille?
En tiedä. Kuinka niin?
Näin komea miekka ansaitsee nimen.
Annan nimeksesi '' Balmung'' .
Balmungko?
Se oli Xantenin viimeisen kuninkaan miekka, joka tuhoutui sodassa.
Miksi haluat antaa tälle sen nimen?
Minusta se kuulostaa hyvältä.
Fafnir!
Tule esiin! Tule esiin, senkin liero!
Fafnir, olen tässä!
Noin sitä pitää.
Tule ulos! Ala tulla!
Veri. Kylve lohikäärmeen veressä.
Lohikäärmeen veressä. Kylve lohikäärmeen veressä.
Jos olet viisas, lähdet tyhjin käsin.
Tämä kulta ei ole ihmisiä varten.
Se kuuluu meille.
Minusta se kuului lohikäärmeelle.
Me olemme kullan vartijoita.
Sen voimme omistaa vain me. Aarre oli meidän, kunnes Fafnir varasti sen.
Usko varoitustamme, tai sinäkin saat maksaa.
Keitä te olette?
Nibelungeja, usvan ja hämärän kansaa.
Palautit kullan meille, kun surmasit Fafnirin.
Kiitämme sinua siitä.
Kiitos kelpaa hyvin-
-mutta minä vaaransin henkeni tappaakseni lohikäärmeen.
Sen on oltava jonkin arvoista.
Se ei ole yhdenkään kolikon arvoista-
-koska aarretta seuraa kirous.
-En usko kirouksiin. -Todisteet ovat ulkona.
Fafnir kuoli sen vuoksi.
Minä uskon, että se kuoli minun takiani.
-Mikä tämä on? -Se on nibelungien sormus.
Se on aarteen vanhin esine, sen sydän.
Se, ken omistaa sen, on aarteen haltija.
Se on kaunis.
Se koituu kuolemaksesi niin kuin kaikki muukin täällä.
Minua ei tänään pelotella pelkillä sanoilla.
Palaan pian hakemaan aarretta.
Kun kirous alkaa tehota, pidä varasi.
Se löytää heikkoutesi ja tuhoaa sinut sen kautta.
-Mitä noituutta tämä on? -Anna se takaisin.
Kuka sinä olet?
-Minun olisi pitänyt tietää paremmin. -Mitä?
Lohikäärmeen veri teki ihostasi läpäisemättömän.
Tapoin lohikäärmeen. Mikä estää minua tappamasta sinua?
Taika-Tarnhelm. Saat pitää sen.
Se muutti minut sinuksi.
Mihin minä sitä tarvitsen? Näytän jo itseltäni.
Niin, mutta voit sen avulla ottaa minkä muodon haluat.
-Todista se. -Pane se päähäsi.
Yritätkö sinä...?
Sinun täytyy sanoa taikasanat:
Varjot ja huurut, kaikki samaa.
Sinun pitää ajatella sitä, joksi haluat muuttua.
Varjot ja huurut, kaikki samaa.
Näytät todella rumalta.
Sitten näytän varmaan sinulta.
Säästätkö minut?
Mene.
Teit taas virheen, nuori kuolevainen. Sait hänestä vihollisen.
-Sait kirouksenkin. -Miksi? Kuka hän on?
Hänen nimensä on Alberich, ja hän oli yksi meistä.
Mutta Alberichissa heräsi ahneus.
Hän halusi aarteen kokonaan itselleen niin kuin sinäkin.
Kun hän yritti varastaa sen-
-heitimme hänet ulos ja veimme häneltä kuolemattomuuden.
Tehdäänkö sopimus? Otan vain puolet aarteesta-
-ja te saatte loput. Olisiko se reilua?
Puolet aarteesta, koko aarre tai vain tuo sormus.
Sekin riittää langettamaan koko kirouksen yllesi.
Se on nyt minun.
Kuningatar, aiotte koetella kosijoitanne.
Sellaiset kokeet ovat miltei loukkaus korkea-arvoisia kohtaan.
Nämä kätenne pyytäjät ovat kuninkaita ja prinssejä.
Ja minä olen kuningatar, heidän vertaisensa.
Minulla on omassa maassani oikeus säätää mitä lakeja haluan.
Sano heille-
-että lslannin kuningatar nai vain miehen, joka läpäisee kokeet-
-ja joka päihittää hänet taistelussa.
Kukaan ei voi toivoa onnistuvansa siinä, Teidän Majesteettinne.
Yksi mies onnistuu ja yksi mies nai minut.
Tunnen sen miehen heti, kun näen hänet. Voitte mennä.
Ajattelette miestä, jonka tapasitte sinä yönä, kun tähti putosi.
Sitä seppää.
Olen siitä asti ajatellut sitä miestä.
En nai ketään muuta, Hallbera.
En prinssiä, en kuningasta, en edes itse Rooman keisaria.
Jos komea miekantekijänne saapuu, mitä sitten tapahtuu?
Onko hän varmasti kyllin vahva ja urhea läpäisemään kokeenne?
Hän päihitti minut jo kerran. Vain hän päihittää minut uudelleen.
Riimukivet eivät valehtele.
Eric tuli.
-Missä olet ollut? -Metsällä.
Onnistiko sinua?
-Mikä tuo on? -Miltä näyttää?
Se on lohikäärmeen kynsi.
-Mistä löysit sen? -Lohikäärmeen jalasta.
Etkä löytänyt. Luuletko, että voit petkuttaa omaa isääsi?
Jos ette pidä sen kynnestä, kävisikö...
...sen pää?
En voi uskoa tätä. Tuo on todella se lohikäärme!
-Se on suurenmoinen. -Fafnir on kuollut!
Seppä Eric tappoi lohikäärmeen!
Niin, se on kuollut. Kuuletteko? Lohikäärme on kuollut!
Eric tappoi lohikäärmeen!
Se on totta. Se on nyt ohi!
Olen aivan kunnossa.
Gunther, Eric tappoi lohikäärmeen yksin.
-Sepällä täytyy olla Jumalan siunaus. -Tai paholaisen.
Hän onnistui siinä, missä te ja 1 2 parasta soturianne epäonnistuitte.
Hän voi käyttää samaa voimaa teitä vastaan.
Hän teki tämän vuokseni.
Avaa silmäsi, Hagen, ja päästä epäluuloinen mielesi lomalle.
Burgundin väki.
Määrään seppä Ericin julistettavaksi kuningaskunnan sankariksi.
Kunnioitettakoon häntä pitkään suuren voiton ansiosta.
Kauan eläköön lohikäärmeentappaja!
Sellaisen aarteen vartioiminen toisi Burgundille mainetta.
Sen kuninkaan kunnioitus kasvaa mittaamattomaksi-
-kun leviää sana, että aarteen turvallisuus on uskottu harteillenne.
-Lohikäärmeentappaja on ulkona. -Lähetä hänet sisään.
Se kuulostaa houkuttelevalta.
Mutta kaikki nämä hyödyt riippuvat siitä-
-mitä nuori sankarimme sanoo.
Minulle on suuri kunnia, että tarjoudutte vartioimaan aarretta.
-Mutta... -Etkö luota kuninkaaseen?
Luotin häneen niin, että tapoin lohikäärmeen hänen puolestaan.
-Luotitteko te? -Se oli reilu osuma, Hagen.
Eric, mutta-sana tarkoittaa yleensä hankaluuksia.
Kuninkaani.
En ole varma, onko aarrekammiossanne kylliksi tilaa.
-Saanko nähdä kasvosi? -Et. Se pilaisi kaiken.
Hän on ainoa poikani.
-Kasvatin hänet aivan yksin. -Pelastajamme isä.
En ole vain sitä. Olen myös kuninkaan suosima miekantekijä.
Ja yhä pakana.
Ukkosenjumala Torin vasara.
Hän on työläisen jumala, minun jumalani.
-Onko sinut kastettu? -On.
Mutta tänään olen taas pakana.
Haetaan vettä.
Mitä lohikäärmeentappaja nyt tekee, kun lohikäärmeitä ei enää ole?
Hän menee kotiin pajaansa.
Toit niin paljon kultaa, ettei sinun tarvitse tehdä työtä.
lsä opetti minulle, miten hiilestä ja rautamalmista tehdään rautaa-
-ja nautin siitä.
Päihität lohikäärmeet raudalla ja voitat neidot kullalla.
Miten monta? Yhden, kaksi vai tusinan?
En yhtään.
Sydämeni on jo luvattu.
Kuka se onnekas nainen on? Ylhäistä vai alhaista sukua?
Luulen tai pelkään, että ylhäistä sukua.
Ehkä liian ylhäistä.
Ehkä hän ei tiedä, että rakastat häntä niin syvästi.
Noin suuren sankarin vuoksi voidaan tehdä kaikenlaisia järjestelyjä.
-Tunnenko hänet? -Et.
Hän asuu kaukana.
Kenelle sinun sydämesi on luvattu? Oletko naimisissa?
En ole.
Jos joskus menen naimisiin, teen sen vain rakkaudesta.
Tuletko viimein luokseni?
Odotan sinua, rakkaani.
Tiedätkö viimein, kuka olet?
Minua sanotaan seppä Ericiksi, lohikäärmeentappaja Ericiksi-
-ja Burgundin sankari Ericiksi.
Ne ovat pelkkiä arvonimiä.
Yksi rehellinen, yksi kunnioitettu, yksi kunnianarvoisa.
Mikään niistä ei kerro, kuka oikeasti olet.
Kaksoiskuninkaat ovat iskeneet Odenwaldiin.
He ovat polttaneet kaupunkimme ja ottaneet kansamme orjiksi.
-Bonna on parhaillaankin piiritettynä. -Piru heidät molemmat periköön.
Meillä on lähes 1 0 vuotta ollut rauha kaksoiskuninkaiden kera.
Niin, mutta suurimman osan ajasta-
-Burgundin aarrekammio ei ole ollut pullollaan Fafnirin kalleuksia.
-Ahneus mitätöi kaikki sopimukset. -Miten vahva armeija on?
-4 000, ehkä 5 000 miestä. -Meitä on yhtä paljon.
Mutta he ovat liikkeellä.
Lähetä sanansaattajat kaikkiin kaupunkeihin. Armeija lähtee heti.
Mutta, kuninkaani...
Seppä Eric ei ole teille mitään velkaa-
-mutta hän tappoi Fafnirin puolestanne.
Jos hän liittyisi armeijaamme-
-se varmasti rohkaisisi sotureitamme.
Ja lannistaisi vihollisen.
Yksin lohikäärmeen tappaneen miehen kohtaaminen-
-panisi kenet tahansa miettimään.
Käske, ei vaan pyydä häntä lähtemään burgundien mukaan.
-Veli, minäkin... -Tässä ei ole kysymys maineesta.
Jos me emme palaa, sinun täytyy puolustaa Burgundia ja sisartasi.
Me lähdemme.
Mene.
Burgundien kuningas, herrani kuninkaat Thorkwin ja Thorkilt-
-eivät halua tätä taistelua.
Uskon sen, koska meitä on enemmän.
Säästämme henkenne ja säästämme Burgundin varmalta tuholta-
-jos luovutatte lohikäärmeen kullan meille.
Kultaa ei kannata pyytää minulta.
Jos herrasi haluavat kullan-
-heidän pitää pyytää mieheltä, joka surmasi lohikäärmeen.
-Antakaa minun puhua heille. -En.
En koskaan salli tätä.
-Taistelemme yhdessä heitä vastaan. -Se on minun aarteeni.
Sen vuoksi on jo vuodatettu kylliksi verta.
Kuninkaani, jos lohikäärmeentappaja voi välttää verenvuodatuksen-
-tehköön sen.
Jos hän epäonnistuu, me hyökkäämme.
Toinen sanansaattaja.
Haluatte kuulemma jotain minulle kuuluvaa.
Minä olen lohikäärmeen kullan herra.
Jos haluatte sen, voitte yrittää ottaa sen.
Joudutte ensin taistelemaan kanssani.
Onpa sepällä suuret puheet.
Pelkkä kulta ei tee miehestä kelvollista kuninkaan vastustajaksi.
Eikä pelkkä kruunu tee miehestä kuningasta.
Sinä olet pelkkä burgundipenikka.
Xantenin penikka!
Sinä tapoit isäni!
Minä olen Siegfried, Siegmundin poika, Xantenin kuningas.
Teidät on lyöty. Kuningaskuntanne jaetaan-
-Burgundin ja Xantenin kuninkaiden kesken.
Minun pitäisi tappaa teidät molemmat tekonne vuoksi-
-mutta se ei tuottaisi minulle tyydytystä.
Häipykää silmistäni.
Hänet pitää sitoa iäksi Burgundin sukuun.
Mitä teillä on mielessänne, kuninkaani?
Sisareni nai Xantenin Siegfriedin.
Olen varma, että sinun ei ole liian vaikeaa järjestää sitä.
Menkää nyt!
lsä, olen viimein herännyt.
Tiedän lopulta, kuka olen.
Kuningas, toivoakseni kuningattaren arvoinen.
-Tule lslantiin ja ota siitä selvää. -Pian, rakkaani.
Olen voittanut mahtavan aarteen ja haluan tuoda sen sinulle.
Siegfried, sinä olet ainoa aarre, jota toivon.
Kiiruhda, rakkaani. Minä odotan.
Kutsuit minua. Mitä haluat?
Siegfried aikoo viedä aarteen Xanteniin isänsä linnaan.
Häntä täytyy estää.
Kuulemani mukaan armeijakaan ei voisi estää häntä.
Gunther haluaa hänet sidottavan Burgundiin.
Hänen pitää naida Kriemhild, mutta hänellä on joku toinen.
Mitä sinulla on mielessä?
Jokin taikasi, loitsusi tai taikajuomasi.
Entä, jos hän unohtaisi rakkaansa ja viehtyisi sen sijaan prinsessaan?
Kulta pysyisi siellä, missä se on.
Luulen, että voin auttaa...
-...jos hinta on kohdallaan. -Mitä haluat?
Se poika vei minulta jotain. Se näyttää naamiolta.
Se, joka tietää sen salat, voi näyttää keneltä tahansa muulta.
-Siegfried tietää salaisuuden. -Mielenkiintoista.
Tuo Tarnhelm takaisin minulle, niin saat taikajuoman.
Anna taikajuoma ensin, varas.
Kun se osoittautuu toimivaksi, saat Tarnhelmisi.
Saat sen ylihuomenna, poikani.
Älä koskaan kutsu minua siksi.
Mutta sinä olet poikani.
Jos tappamisesi muuttaisi sen, olisin tehnyt sen ajat sitten.
Kun kuu kalpenee, sydän vaeltaa
Ihanat muistot hiipuvat, sydän kylmäksi käy
Juoman myötä on uusi lempi suloisempi
On vanha lempi kuihtunut muisto vain
Ei mikään hallitse Ei harmaa rauta, ei hopea
Kun kuu kalpenee, sydän vaeltaa
Ihanat muistot hiipuvat, sydän kylmäksi käy
Juoman myötä on uusi lempi suloisempi
On vanha lempi kuihtunut muisto vain
Vastoin taikajuoman v oimaa ei mikään hallitse
Ei harmaa rauta, ei hopea
lsä?
lsä.
Mikä sinulla on?
-Oletko sairas? -Olen, jos vanhuus on sairaus.
Olet vain tehnyt liian pitkään töitä.
Enää sinun ei tarvitse tehdä työtä. Meillä on yllin kyllin kultaa.
Älä houkuttele minua kullalla, poikani.
Rauta on minun metallini.
Olet vain väsynyt, isä. Tuon sinulle syötävää ja juotavaa.
'' lsä.''
Voitko vielä kutsua minua isäksi?
Oikea isäsi oli kuningas.
Tiesitkö sen?
Epäilin sitä.
Näin tunikassasi kuninkaallisen suvun merkin.
Kuulin myöhemmin, että kaksois- kuninkaat etsivät kadonnutta poikaa-
-mutta eivät koskaan löytäneet häntä.
Annoit minulle toisen nimen suojellaksesi minua.
Valehtelisin, jos sanoisin, että se oli ainoa syy.
Minulla ei koskaan ollut vaimoa-
-mutta sain sinusta pojan.
Ja...
Oli valtava ilo olla isä.
Sinun isäsi.
Olen aina ollut ylpeä sinusta. Haluan, että tiedät sen.
Olen tällainen siksi, että sinä opetit minua.
Kuuntele. Maailma on suuren muutoksen kourissa.
Uudet voimat taistelevat hallinnasta vanhan kanssa.
Olen tehnyt osuuteni siinä taistelussa.
Kun minun aikani koittaa-
-ruumiini voi laskeutua jumalten luo vanhaan tapaan-
-tulen ja veden kautta.
Mutta myös sinä ja kuningattaresi olette vanhan maailman lapsia.
Jumalat antoivat teille suurenmoisia voimia-
-ja teidän täytyy täyttää kohtalonne yhdessä-
-johtaapa se minne tahansa.
Tuon lemmittyni Xanteniin vaimokseni.
Lupaan sen.
Mutta sinä tulet mukaani.
En enää jaksa matkustaa.
Jaksan tuskin hengittää.
Sinulla on vielä paljon tehtävää-
-monta miekkaa valmistettavana.
Paras teräni on taottu.
Minun on turhaa vaivautua kyhäämään huonompia.
Kurkkuani kuivaa, poikani.
Juotava, jonka lupasit hakea, olisi nyt tarpeen.
Tietenkin, isä. Tulen pian takaisin.
lsä?
lsä!
Petoja kuolee, ja miehiä kuolee.
Kaikkien maassa vaeltavien täytyy kuolla.
Mutta todellinen sankari ei koskaan kuole.
Hän elää iäti muistoissamme.
Rakkaani.
Niin lähellä sydäntäni ja mieltäni-
-ja silti niin kaukana sylistäni ja vartalostani.
Kuinka kauan vielä?
Kuinka paljon pitemmälle?
Niin.
Kriemhild-neiti, saanko puhua kanssanne?
Haluan olla yksin, Hagen-herra.
Asia koskee Siegfriediä.
Mitä hänestä?
Hänen pitäisi palata päivänä minä hyvänsä.
Tietenkin hän palaa hakemaan aarretta.
Eikö teidän vuoksenne?
Mitä vihjailet, Hagen?
Olen huomannut, että teillä on tunteita häntä kohtaan.
Puhut asioista, joista et tiedä mitään.
Tiedän, Kriemhild-neiti-
-että olette rakastanut lohikäärmeen- tappajaa ensi silmäyksestä saakka.
Olen tullut auttamaan teitä.
Kun aarre on poissa, mikään ei pidättele häntä täällä.
-Mitä tuossa on? -Kiintoisasti vaikuttavia yrttejä.
Oikein haudutettuina ne saavat sydämen lämpenemään.
Se on väärin. Sellainen ei ole kristillistä.
Se on loitsujen ja kirousten vanhaa taikaa.
Hänen tarvitsee vain juoda tämä viinin seassa.
Kunhan te annatte maljan hänelle-
-hän unohtaa rakkautensa toista naista kohtaan.
Te poltatte hänen sydäntään siitä hetkestä lähtien.
Mutta miksi?
Taistelussa ja neuvotteluissa-
-olen aina palvellut Burgundin sukua-
-ja kuningaskunnan etuja.
TÄHÄN MENNESSÄ TAPAHTUNUTTA...
-Poikani! -Menkää nyt.
Kuka sinä olet, poika? Mitä on tapahtunut?
En muista.
Taivaalta sataa pian tulta.
Tulen jälk een tulee mies.
Soturin v oimat ovat teidän v oimienne veroiset.
Hän jopa päihittää teidät taistelussa.
Uskotko kohtaloon?
Meidän oli määrä kohdata.
-Oletk o Islannin kuningatar? -Olen. Onk o sillä merkitystä?
Ei minun tunteitteni kannalta.
Rakastan sinua iäti.
-Älä tuijota prinsessaa. -En minä tuijota.
Hän kyllä tuijottaa.
Hagen-herra, Fafnir-lohikäärme on herännyt.
Kehota kuningas Guntheria kokoamaan parhaat soturinsa ja tappamaan Fafnir.
Pyydän päästä mukaan taltuttamaan lohikäärmettä.
Se tehtävä kuuluu vain kuninkaan kunnioitetuimmille suosikkisotureille.
Fafnirin metsään!
Lohikäärmeen nahka oli raudanluja. Aseemme eivät tehonneet siihen.
Hänen kohtalonsa kostetaan.
Vannon sen.
Tämä kulta ei ole ihmisiä varten. Se kuuluu meille.
Se on nibelungien sormus.
Se on aarteen vanhin esine.
Se, ken omistaa sen, on aarteen haltija.
Aarretta seuraa kirous.
Fafnir kuoli sen vuoksi.
U sk o varoitustamme, tai sinäkin saat maksaa.
-Mitä noituutta tämä on? -Taika-Tarnhelm.
Voit sen avulla ottaa minkä muodon haluat.
Hänen nimensä on Alberich, ja hän oli yksi meistä.
Mutta Alberichissa heräsi ahneus.
Hän halusi aarteen kokonaan itselleen niin kuin sinäkin.
Se on nyt minun.
Seppä Eric tappoi lohikäärmeen!
Fafnir on kuollut!
Määrään seppä Ericin julistettavaksi kuningaskunnan sankariksi.
Sellaisen aarteen vartioiminen toisi Burgundille mainetta-
-kun leviää sana, että aarteen turvallisuus on uskottu harteillenne.
Päihität lohikäärmeet raudalla ja voitat neidot kullalla.
Sydämeni on jo luvattu.
-Tunnenko hänet? -Et.
Hän asuu kaukana.
En nai ketään muuta, Hallbera.
En prinssiä, en kuningasta, en edes itse Rooman keisaria.
Tuon lemmittyni Xanteniin vaimokseni.
-Mutta sinä tulet mukaani. -En enää jaksa matkustaa.
Jaksan tuskin hengittää.
Minua sanotaan seppä Ericiksi, lohikäärmeentappaja Ericiksi-
-ja Burgundin sankari Ericiksi.
Minä olen Siegfried.
Siegmundin poika, Xantenin kuningas.
Teidät on lyöty. Kuningaskuntanne jaetaan-
-Burgundin ja Xantenin kuninkaiden kesken.
Hänet pitää sitoa iäksi Burgundin sukuun.
Sisareni nai Xantenin Siegfriedin.
Olen varma, että sinun ei ole liian vaik eaa järjestää sitä.
Mitä sinulla on mielessä?
Jokin taikasi, loitsusi tai taikajuomasi.
Entä, jos hän unohtaisi rakkaansa ja viehtyisi sen sijaan prinsessaan?
Kulta pysyisi siellä, missä se on.
Niin lähellä sydäntäni ja mieltäni-
-ja silti niin kaukana sylistäni ja vartalostani.
Kuinka kauan vielä? Kuinka paljon pitemmälle?
Hänen tarvitsee vain juoda tämä viinin seassa.
Kunhan te annatte maljan hänelle-
-hän unohtaa rakkautensa toista naista kohtaan.
Te poltatte hänen sydäntään siitä hetkestä lähtien.
1 500 vuotta sitten suurin osa Euroopasta oli hylännyt usk omuksensa-
-ja kääntynyt kristinusk oon.
Vain pohjoisen kansat pitivät kiinni esi-isiensä jumalista.
Jumalista v oimakkain oli Odin.
Hän hallitsi tähtien k esk ellä Valhallassa-
-ja hänen k orppinsa antoivat hänelle viisautta ja muistia.
Mutta kun muinaisten v oimien tuli hiipui-
-syntyi ihmeellinen taru, joka vangitsi ihmisten sydämet.
Se k ertoi sepästä, joka surmasi mahtavan lohikäärmeen-
-ja v oitti tarunomaisen aarteen.; lohikäärmeen kullan.
Xantenin kuningas Siegfried.
-Kiitän sinua vieraanvaraisuudesta. -Olet aina tervetullut.
Tiedän, että aarre on tuottanut suurta epäonnea ja verenvuodatusta.
-Pyydän sitä anteeksi. -Älä, Siegfried.
Kullan ja aarteen vuoksi on käyty monia sotia.
Yhdelläkään armeijalla ei ole ollut vertaistasi sankaria.
Et tuhonnut henkiä, vaan säästit niitä.
Olet tehnyt Burgundille suuren palveluksen.
-Kiitos, kuninkaani. -Kuningas Siegfried.
Otatteko seuraksemme maljan, ennen kuin lähdette?
Tämä on erityistä Burgundin viiniä, jossa on mausteita.
Xantenin Siegfriedille-
-sankarille, joka saapui seppänä ja lähtee kuninkaana.
Xantenin kuningas Siegfriedille.
Onpa hyvää viiniä.
Mausteet tosin antavat sille oudon maun.
Missä Gunther ja Hagen ovat?
He lähtivät.
Teettekö tätä joskus uudelleen? Kanelia voisi olla vähemmän.
Totta kai teen.
-Minun täytyy ensin tunnustaa jotain. -Mitä?
Kerroitte lohikäärmejuhlissa naamioituneelle tytölle-
-että sydämenne on jo luvattu toiselle.
Sinä siis olit se tyttö.
Suo anteeksi.
En voinut sanoa mitään, koska...
Älä.
Sillä ei ole väliä...
...koska rakastan sinua.
En tiedä, miksi en koskaan ajatellut...
Millään ei nyt ole väliä.
Paitsi sillä, että rakastat minua.
Ja minä rakastan sinua.
Missä korppini mahtaa olla?
Olen ylpeä siitä, että Burgundi sai sinut langokseen.
Kukaan ei voi tuoda valtakunnalle enempää kunniaa kuin sinä.
Haluan tehdä sisarestasi kuningattareni ennen kotiinpaluutani.
Meidän kuningaskunnassamme-
-laki määrää, että kuninkaan pitää mennä naimisiin ennen sisaruksiaan.
Miten kauan joudumme odottamaan?
Se ei ole niin yksinkertaista.
Haluamani kuningatar on kaunis ja vaikutusvaltainen nainen-
-joka haastaa kosijansa taisteluun.
Kukaan ei ole vielä pystynyt päihittämään häntä.
-Kuka se vaikutusvaltainen nainen on? -lslannin kuningatar Brünhild.
Olen kerran tavannut hänet.
Tunnetko hänet?
Tunnen.
Hänen laivansa purjehti kerran pajamme ohitse.
Kuinka voisin unohtaa? Hän on verrattoman kaunis.
Oletteko siis tavannut hänet?
Olen.
Sinä yönä taivaalta putosi tähti pajan läheiseen metsään.
Kohtasimme sen tekemän kraatterin luona ja taistelimme.
Mutta miksi?
Luulin, että hän on saksi, ja selätin hänet.
Luulitteko lslannin kuningattaren olevan saksi?
Miten hän suhtautui siihen?
Hän oli hiukan yllättynyt, siinä kaikki.
Siegfried, haluan hänet vaimokseni.
Autatko minua voittamaan hänet Burgundin kuningattareksi?
Miten?
Taistele hänen kanssaan puolestani.
Eikö hän huomaisi?
Ei, jos käytätte taikakypäräänne.
-Voimia ei saisi käyttää väärin. -Vain sinä voit päihittää hänet.
Kuningas Gunther on antanut ainoan sisarensa vaimoksenne.
Ettekö auta häntä voittamaan kuningatarta itselleen?
Mieti, Siegfried.
Jos Brünhild ja minä menemme naimisiin-
-sinä ja Kriemhild voitte mennä naimisiin samana päivänä.
Tiesin, mitä vaunut kuljettavat, kun ne tulivat-
-mutta en käsittänyt, että nämä ovat näin kauniita.
Kaikki on sinun.
Minunko?
Aarre on häälahjani sinulle.
Mutta tämä sormus...
...on rakkautemme symboli.
Käytä sitä, kunnes palaan lslannista.
Jokainen päivä ilman sinua on ikuisuus.
Tule pian takaisin.
Tuo veljeni turvallisesti takaisin.
Kuninkaani, löysimme tavaroiden seasta salamatkustajan.
-Heitä hänet yli laidan. -Teidän pitää ensin nähdä hänet.
Giselher, oletko järjetön?
Halusin nähdä viikinkinaiset, miesten lailla taistelevat valkyyriat.
Miksi, Giselher? Haluatko oman soturinaisen?
Mikset kysynyt minulta?
Kysyn sinulta aina, ja sinä kiellät aina.
Sinun paikkasi on kotona. Huolehdit Burgundista.
-Sitä paitsi Kriemhild huolestuu. -Kriemhild tietää.
Mieleni tekisi lähettää sinut takaisin tynnyrissä!
Älä nyt, Gunther. Kukapa poika ei mielisi tällaiseen seikkailuun?
lstu alas.
Nuo ovat nuoruudenjumalattaren seitsemän hopeaomenaa.
-Tiedät paljon. -En yhtä paljon kuin isäni Eyvind.
Näetkö tuon? Se on Aurvandil, jättiläinen.
Sen vieressä on Fearr, härkä, jota hän metsästää.
Näetkö tuon?
Tuo on henkien polku, kirkas tie Valhallaan.
Jumalat istuvat siellä pyhien kuolleiden kera-
-ja päättävät, miten meidän pitää auttaa maailman pelastamisessa.
Mistä me muka tiedämme, mitä he haluavat meidän tekevän?
He lähettävät meille merkkejä.
Vedessä, tulessa tai taivaalla.
Mitä tapahtuu, jos luemme merkkejä väärin?
En tiedä.
Hän on tulossa. Tuleva aviomiehenne on tulossa.
Siegfried.
-Kapteeni, nostakaa isopurje. -Hyvä on, kuninkaani.
Nostakaa purje!
Kuningatar Brünhild, tulkaa pian.
Tervetuloa maahani, tulen ja luonnonvoimien kesyttäjä.
Löysit viimein luokseni.
Lohikäärmeentappajan maine on kiirinyt tänne asti.
Minä en tullut haastamaan teitä, suuri kuningatar.
Kättänne pyytää Burgundin kuningas Gunther.
Minä vain palvelen häntä.
Kuningattareni.
Tulin pyytämään kättänne.
Käymme kaksintaistelun kaksiteräisillä kirveillä.
Jos te voitatte...
...menen naimisiin kanssanne.
Jos minä voitan, maksatte siitä hengellänne.
Jos en saa teitä vaimokseni, kuolen ilomielin.
Koitos alkaa tunnin kuluttua.
Giselher, odotetaan ulkopuolella.
Varjot ja huurut, kaikki samaa.
Pysy piilossa, kunnes työ on tehty.
Entä Siegfried?
Hän seuraa meitä myöhemmin.
Eikö lohikäärmeentappaja tule mukaan?
Hän valmistelee laivaa paluutamme varten.
Kirveet.
Voisitte yhä purjehtia Burgundiin elävänä.
Tuonne!
Tulkaa!
Tässä!
Tulkaa!
Kumartakaa tulevalle miehelleni-
-Burgundin kuninkaalle.
Hän on nyt lslannin kuningas.
Pysy poissa, kunnes kutsun sinua. Sulje ovi.
Näissä ei ole mitään järkeä.
Katsokaa.
Tämä merkitsee viittaa tai naamiota.
Jokin tai joku on kätketty.
Niin kuin totuus kätketään valhein, on meidän silmämme sidottu.
Siksikö Siegfried ei tunnistanut minua?
Täällä ei ole mitään.
Jumalat ovat vaiti.
Jalo Siegfried.
Siitä asti, kun tulit Burgundiin vaatimattoman sepän hahmossa-
-valtakunnassamme on tapahtunut monia hyviä asioita.
Pöydän ääressä ovat ne kaksi miestä, joita rakastan yli kaiken.
Giselher oli veljeni jo syntyessään.
Olisin kovin mielissäni-
-jos sinusta tulisi veriveljemme.
Lohikäärmeen veri teki ihostani läpäisemättömän.
Mutta tämä yö on kai luottamuksen yö.
Tämä...
...on ainoa kohta, johon minua voi haavoittaa.
Te molemmat tiedätte nyt suurimman salaisuuteni.
Tähän maljaan pannaan vain mahtavaa veljeyden verta.
Sitä ei nosteta vähäisemmästä syystä.
Ne, jotka luottamuksen pettävät, tapetaan, häväistään ja kirotaan.
Burgundin kansa, kuningattarenne!
Tässä on sisareni Kriemhild.
Minä olen sinunkin sisaresi.
Juhlimme samana päivänä kaksia häitä.
Missä Tarnhelmini on?
Tarvitsemme sitä vielä. Saat sen aikanaan.
Emme me niin sopineet.
-Emme tiedä, tepsikö se. -Se tepsi! Se tepsi!
Yrität petkuttaa minua!
Kenties minun olisi syytä yrittää keskustella kuninkaan kanssa.
-Ei, ei, ei. Se ei ole tarpeen. -Minä teen sen!
Kuningatar Brünhild.
-Voinko auttaa? -Odotin sinua.
Odotin niin kuin lupasin.
Siegfried, mitä tapahtui?
Etkö voinut rakastaa kuningatarta niin kuin ohi kulkevaa muukalaista?
Vai johtuiko se kullasta?
Se on aiemminkin kylmettänyt monta sydäntä.
En tiedä.
Keneltä kysyn, miksi rakastit minua silloin, mutta et nyt?
En rakastanut.
Älä valehtele minulle.
Et voi väittää, että et silloin rakastanut minua.
Se oli sinulle ensi kerta, seppä. Niin minullekin.
Tiesin silloin, että jumalat lähettivät sinut minulle...
...ja minut sinulle.
Sinäkin tiesit sen.
Eikö se merkitse mitään?
En muista sitä noin.
Etkö sinä koskaan rakastanut minua-
-vaikka sanoit, että rakastit?
Olin silloin vasta poikanen.
Jos miehuus tuo tällaisen tullessaan-
-toivon, että olisin oppinut läksyni aiemmin.
Nyt on liian myöhäistä.
Kenties minun pitäisi rukoilla-
-että minäkin muistan rakkaudestamme yhtä vähän.
En enää koskaan voi tuntea iloa-
-ennen kuin unohdan-
-tai sinä muistat.
Kuningas Gunther.
Tahdotteko ottaa Brünhildin vaimoksenne ja kuningattareksenne?
Tahdon.
Entä te, Brünhild-
-tahdotteko hyväksyä kuninkaani aviomieheksenne ja herraksenne?
Tahdon.
Tahdotteko te, Kriemhild-
-ottaa Siegfriedin aviomieheksenne?
Tahdon.
Kuningas Siegfried, tahdotteko ottaa Kriemhildin aviovaimoksenne?
Tahdon.
Julistan teidät mieheksi ja vaimoksi.
Tämä sotakuvaelma-
-esittää Burgundin miekat ja soturit hienoimmillaan.
Niitä ei voi päihittää kukaan muu kuin kuningatar Brünhild-
-ja suurenmoinen kuningas Gunther.
Ne harvat, jotka saivat matkustaa kuningas Guntherin kanssa lslantiin-
-todistivat verrattomia taitoja.
Kuningas Gunther oli ainoa mies, joka pystyi päihittämään-
-kauniin kuningattarensa.
Siegfried pystyisi.
Mutta Siegfried ei tehnyt niin.
Haluaisiko hän yrittää?
Se olisi kunnia, kuningatar Brünhild.
Mitkä aseet valitsemme?
Aseet, jotka taottiin samasta rautamalmista-
-ja jotka eivät ole kohdanneet.
Minun keihääni...
...ja sinun miekkasi.
Kiitos, että näytit minulle rajani.
-Mitä tapahtui? -Olin väsynyt.
-Päätin käydä makuulle. -En tarkoittanut sitä.
-Miksi lähdit ilman minua? -Siegfried.
-Se tapahtui kaikkien nähden. -Mutta sinä voitit.
Hän antoi minun voittaa.
Erotan valheellisen tappion rehellisesti voitosta.
Hänellä vain oli onnea.
Hän kai luovutti, jotta ei joutuisi häävuoteeseensa ruhjeilla.
Olet ainoa nainen, jota olen koskaan halunnut.
Ja sait minut.
Vai saitko?
Haluatko minua, vahva aviomieheni?
Minä odotan.
Tämä saa riittää.
Olen juonut liikaa kestääkseni tuollaisia typeryyksiä.
-Päihittäjäni ei ollut juonut liikaa. -Mitä?
Kenties sinä olitkin juonut.
Joitko kenties taikajuomaa, joka antoi sinulle voimaa?
Minäpä paljastan sinulle pienen salaisuuden.
Minun voimani on jumalten lahja.
Voima on tässä vyössä.
Kun olet irrottanut sen, käsivarsillasi on alistuva neito.
Eikö haasteestani selvinnyt mies selviä omasta hääyöstään?
Lopeta, Brünhild.
Vapauta minut.
Lopeta. Vapauta minut.
Vapauta minut heti.
-Ole hiljaa. -Vaimo, oletko hullu?
Vapauta minut!
-Gunther on onnekas mies. -Ei niin onnekas kuin minä.
Eikö Brünhild ole mielestäsi kaunis?
Jopa on kysymys tällaisena hetkenä.
-Siegfried, vastaa minulle. -Kyllähän hän on kaunis.
-Mutta se on kovaa kauneutta. -Huomasit sen siis.
-Minkä? -Kylmyyden.
Hän katsoo sinua vihaisena.
Hän on vihainen, koska Gunther päihitti hänet.
Hän ei juuri taida pitää minusta.
Se johtuu ehkä siitä, että sait miehesi joutumatta taistelemaan.
Kuulitko tuon?
Tuo on Tor, joka heilauttaa vasaraansa.
Hän kai kertoo sodanjumalasta, joka tänä yönä siitetään.
Giselher.
Et kai todella usko tuota pakanallista pötyä?
Uskon, ja niin uskoo Siegfriedkin.
Hän on Burgundin historian suurin sankari.
Uskon siihen, mitä hän tekee.
Hän elää miekkansa voimin.
Minäkin teen samoin.
Kun kuolen-
-pääsen palkinnoksi sotureiden pöytään-
-itse isä Odinin viereen.
Kuulisit omat puheesi.
-Eivätkö vanhat tavat kiehdo sinua? -Eivät. Ne pelottavat minua.
Ne voimat ovat hallitsemattomia, vaarallisia.
Meitä ei kasvatettu uskomaan niihin.
Lena.
En tahtonut loukata sinua.
Brünhild.
Älä anna palvelijoiden nähdä minua näin.
-En enää koskaan yritä alistaa sinua. -Olkoon tämä sinulle opiksi.
Olen vankina kultaisessa häkissä, mutta minusta ei ikinä tule vaimoasi.
Gunther.
Siegfried.
Mikä on vialla?
-Voinko luottaa sinuun? -Totta kai.
Kuningatar...
Me emme ole... Tarkoitan...
Mitä?
Hän ei päästä minua vuoteeseensa.
-Olen pahoillani. -Burgundi tarvitsee perillisen.
Minun täytyy saada poika.
Auttaisin, jos vain jotenkin voisin.
-Tätä en voi voittaa puolestasi. -Tuo ei ole totta.
Olet todistanut olevasi vahvempi kuin hän.
Hänen voimansa ei edes kumpua hänestä itsestään.
Se kumpuaa hänen pakanallisesta vyöstään.
-Jos saisit sen pois häneltä... -Ei!
Ei, Gunther.
Pyydän sinua vain ottamaan vyön, en korvaamaan minua muulla tavalla.
Kieltäydytkö auttamasta miestä, joka antoi sisarensa sinulle?
Taika-Tarnhelmisi auttoi meitä lslannissa, veriveljeni.
Jos et käytä sitä täällä tänä yönä-
-se kaikki oli turhaa ja avioliittoni on vitsi.
Varjot ja huurut, kaikki samaa.
Hyvää yötä, kuninkaani.
Lena.
-Menkää te edeltä. -Älä viivy kauan.
Haluan kertoa jotain. Tule tänne.
Minäkin rakastan sinua.
Hänhän meni tästä juuri äsken.
Täällä tapahtuu jotain todella outoa.
Haluan vain, että olemme onnellisia yhdessä.
Olkaamme mies ja vaimo.
Katso itseäsi, kuninkaani.
Olet vertaiseni, eikö niin?
Sinähän päihitit minut lslannissa.
Kas vain, kuninkaani on jälleen terästä.
On outoa, miten voimat tulevat ja menevät varoituksetta.
En halua taistella.
-Rakastan sinua. -Todista se.
Tuon halusin tietää.
Siegfried.
Voit nyt olla aviomieheni.
Minne sinä menet?
Hävitän tämän pakanoiden noitakalun.
Kun palaan-
-sinä saat luvan olla vaimoni.
Vannotko säilyttäväsi tämän salaisuuden?
Näin lslannissakin kaksi Guntheria.
Kun veljeni palasi päihitettyään kuningatar Brunhildin-
-huoneeseen ei saapunut Gunther.
Se oli Siegfried.
Gunther oli piilesk ellyt siellä k ok o ajan.
Tiedän, että veljeni ei päihittänyt Brünhildiä.
Se oli Siegfried.
Missä sinä olet ollut?
Kriemhild, miksi et ole vuoteessa?
Heräsin, etkä ollut luonani.
En saanut unta ilman sinua, joten odotin.
Mitä sinulla on kädessäsi?
Ei mitään tärkeää.
Näytä sitä minulle.
Naisen vyö.
Miksi yritit kätkeä sen?
Tämä ei ole sitä, mitä luulet.
Olemme olleet naimisissa vasta päivän.
Voin kertoa sinulle vain, että veljesi tarvitsi minua.
-Mihin? -Sitä en voi sinulle kertoa.
Mikset?
Lupasin olla kertomatta.
Vannon kaikkien jumalten edessä, että olen uskollinen aviomiehesi.
Mikset sitten vastaa kysymyksiini?
Mitä apua veljeni kaipasi, kun lähdit vuoteestasi tähän aikaan?
Ja millaisen avun jälkeen käteesi jää naisen vyö?
Jos kertoisin, rikkoisin salassapitolupauksen.
Riko se.
-Avatkaa ovet meille. -En voi tehdä sitä.
-Mikset voi? -Kuningatar antoi käskyn.
Mitä?
Kukaan ei saa astua kirkkoon ennen Burgundin kuningatarta.
-Lasket leikkiä. Avatkaa ovet. -Emme voi, Kriemhild-rouva.
Kuinka julkeat määrätä ovet suljettaviksi minulta?
Olen kuninkaan sisar.
Ja minä olen hänen vaimonsa, Burgundin kuningatar.
On vain oikein, että menen sisään ennen alempiarvoisia kuninkaallisia.
-Astu sivuun ja päästä kuningattaresi. -Et ole kuningattareni, Brünhild.
Kuinka julkeat väittää miestäni ketään alempiarvoiseksi?
lslannissakin hän esitteli itsensä Guntherin palvelijaksi.
Hän palveli miestäsi hyvin, kun päihitti sinut viime yönä.
-Mitä sinä sanoit? -Kuulit kyllä.
Mieheni päihitti sinut myös lslannissa.
Loukkaat Burgundin kuningatarta julkisesti valheillasi.
Ensin olin palvelijan vaimo, ja nyt olen valehtelija.
Tunnistatko tämän?
-Kuka antoi tuon sinulle? -Mieheni.
Uskotko minua nyt? Hän otti sen sinulta viime yönä makuukamarissasi.
On yllättävää, että et tajunnut.
Mene pois tieltä.
En käsitä, miten voit paljastaa tärkeimmän salaisuuteni-
-ja veljesi salaisuuden koko Burgundin kuullen.
Rikoin lupaukseni vain siksi, että luotin vaitioloosi.
Tiedän sen. Olen pahoillani. Anna anteeksi.
Rakastan sinua enemmän kuin elämää.
Pelkään, että tapahtuu jotain kauheaa ja joudumme eroon toisistamme.
Älä enää kyynelehdi.
Kahden päivän kuluttua olemme kaukana täältä-
-kaukana veljestäsi ja hänen avio-ongelmistaan.
Hän teki väärin sekoittaessaan sinut siihen. Hän hyödynsi uskollisuuttasi.
Mutta se on nyt mennyttä.
Käyn hänen kanssaan metsällä, ja eroamme ystävinä.
Määrään tänään kullan lastattavaksi alukseemme.
-Lähdemme, kun metsästys päättyy. -Emmekö voi lähteä aikaisemmin?
Kunpa voisimmekin-
-mutta emme voi antaa veljellesi sitä vaikutelmaa-
-että tahdomme hänelle pahaa.
-Sanoin, että häneen ei voi luottaa. -Viis siitä.
Kuinka voin oikaista tämän?
Kirjoihimme merkitty yksinkertainen laki ei ehkä riitä.
Siegfried käytti taikakeinoja auttaakseen teitä.
Mutta miten muuten hän on käyttänyt niitä?
Kansa ylistää häntä teitä enemmän.
Hän on nyt saanut sisarenne vaimokseen.
Hänellä on oikeus Burgundin kruunuun.
Mitä hän seuraavaksi suunnittelee? Teidän tuhoanneko?
Sanoit, että aarteen tuominen kammiooni tuo mukanaan vain hyvää.
Vaikka kuningatar saisi lapsenne, jokainen burgundi juoruaa-
-että lapsi on oikeasti Siegfriedin äpärä.
Kuningaskunta on jo skandaalin vallassa. Se ei unohdu.
Se tahraa teidät ja sukunne päivienne loppuun saakka-
-ellei jotain tehdä.
Puran liittomme ja lähetän hänet pois.
-Viettäköön päivänsä Xantenissä. -Se ei riitä.
Et ehkä piittaa, jos sinua pilkataan heikoksi ja aisankannattajaksi.
Mutta entä minä? Lohikäärmeentappaja ja sinä petitte minut.
Minä olen lslannin ja Burgundin kuningatar.
Minua ei häväistä. Minun kohtaloni kostetaan.
Sellaisen rikoksen rangaistukseksi riittää vain yksi teko.
Mitä haluat minun tekevän?
Se on yksinkertaista.
Siegfriedin täytyy kuolla.
Et voi tarkoittaa tuota.
Hän on ystäväni-
-enemmän kuin ystäväni.
Hän on veriveljeni.
Kaiken jakamamme jälkeen sellainen petos...
En voi tapattaa häntä.
Joko sinä tapat hänet, tai minä tapan itseni.
Kuninkaani.
Ehkä rangaistus voisi koitua hänelle huomenna vahingossa metsällä.
Tiedät, että Siegfried on voittamaton.
Ja te tiedätte yhtä hyvin kuin minä, että hän ei ole.
-Kuningas, ratsastammeko yhdessä? -Lankoni.
-Saanko minäkin liittyä seuraan? -Se olisi kunnia.
Mennään!
Kuningatar Brünhild.
Kuningatar Brünhild, ole kiltti ja puhu kanssani.
Riitamme täytyy ratkaista. Ole kiltti.
Minulla on omaisuuttasi, joka minun täytyy palauttaa.
Sinulla on todella jotain minulle kuuluvaa.
On aivan liian myöhäistä palauttaa sitä.
Anteeksianto on teille kristityille tärkeää.
-Älä luule saavasi sitä minulta. -En, kuningatar Brünhild.
Voin vain kertoa, kuinka murheissani olen siitä-
-kuinka kohtelin sinua katedraalin edustalla.
Olin mustasukkainen.
En kestänyt sitä, mitä kuvittelin tapahtuvan.
Rakastin kerran miestä, jonka luulin jumalten lähettäneen minulle.
Rakastin koko maailmaa, koska hän eli siinä.
Olimme kauan erossa-
-mutta kestin sen-
-koska tiesin, että jonain päivänä hän palaa.
Mutta kun hän palasi...
...tuntui kuin hänen sydämensä olisi pyyhitty puhtaaksi.
Rakastin häntä aivan kuin ennenkin.
Mutta hän ei rakastanut minua.
Olimme ventovieraita-
-vaikka olimme ennen olleet rakastavaisia.
Siegfriedkö?
Siegfried.
Olen tehnyt sinulle hirveän vääryyden.
-Ei enää puhuta katedraalista. -En puhu siitä.
Puhun jostain paljon pahemmasta.
Mistä sinä puhut?
Et ole tehnyt minulle mitään muuta pahaa.
Rakastin kerran miestä, joka ei rakastanut minua.
En kestänyt sitä, koska maailma on tyhjä ilman häntä.
Kun Hagen ehdotti minulle epäpyhää keinoa-
-joka pyyhkisi vanhat lemmet pois ja istuttaisi sydämeen uuden-
-suljin silmäni siltä, mikä on oikein, ja juotin miehelle juomaa.
Se oli Hagenin loitsu. Siegfried ei tiennyt siitä.
Ja vaikka tietäisikin, hän ei voisi sille mitään.
Tämä on suuri syntini, jonka tein sinua vastaan.
Ja häntä vastaan.
Sovitan sitä lopun ikääni.
En ole ainoa, jota onnisti.
Hyvin tehty, veljeni.
-Ota malja kanssamme. -Pesen ensin veren pois.
Brünhild.
Eikö Siegfried ole palannut? Meidän on lähdettävä ennen pimeää.
Menen hakemaan hänet.
Siegfried!
Siegfried! Siegfried!
Ei.
Apua. Apua!
Apua!
Auttakaa!
Arminius!
Hän joutui väijytykseen.
Saksit hyökkäsivät.
Murhaaja.
Kuinka saatat syyttää minua?
Mitä syytä minulla olisi tappaa niin suuri hyväntekijä?
Kateus, syyllisyydentunto-
-ja ahneus.
Kun Siegfried on kuollut-
-et joudu kohtaamaan omaa heikkouttasi ja häpeääsi.
Kun hän on kuollut, saat pitää aarteen itselläsi.
Kokonaan.
Aarre...
En enää halua sitä.
Halusit kullan itsellesi. Siksi surmasit hänet.
-Suunnittelimme sen yhdessä! -Et koskaan saa kultaa!
Mutta kulta on minun syntymäoikeuteni! Se on minun.
Senkin röyhkeä kääpiön poika!
Pysy erossa tästä, poika.
Hän murhasi kuninkaamme!
Käsken teidän pidättää hänet!
Ne, jotka liittoutuvat kanssani-
-saavat palkkiokseen aarteen kultaa.
Sinut petettiin viimein, niin kuin petit minut.
Tronjen Hagen.
Ota vastaan kohtalo, jonka jumalani ovat valinneet.
Sinun jumalasi ovat kuolleet.
Sen näemme pian.
Palauta sormus oikealle omistajalleen.
Vie se takaisin nibelungeille.
Arminius.
Tänään vanhat jumalat elävät jälleen.
Ei, Giselher.
Tänään vanhat jumalat kuolevat heidän mukanaan.
Tekstitys: SDl Media Group